Kapitel 1 Det svallande havet
Wales kust, 852 e.Kr.
Om ni två vaktar, så spanar ni åt fel håll.
De skjuter er i ryggen.
-Vi tittade bara. -Du får se tillräckligt imorgon, Runar.
-Sov nu. -Träffar vi farbror Skuld imorgon?
-Om några dar. -Berätta om lägret.
Det är mycket större än det här. Det är mycket mer än ett läger.
Det är snarare en stad.
-Farbror måste vara känd här. -Det är vårt namn som är känt.
Jag lämnade din farbror här så att de inte skulle glömma det.
Tills jag anlände.
Du kanske bär mitt namn, men för att bli en Jarl måste man förtjäna det.
-Om du har det som krävs. -Jag kan slåss.
-Jag med. -Du kan ju knappt hålla upp ett svärd.
Alla kan lära sig, unge man. Dessutom innebär inte att vara en bra slagskämpe-
-att man är en bra ledare.
Jag ska nog visa er. Jag ska bli Jarl över hela det här landet en dag.
Och jag ska hitta ett annat ställe att vara det på.
Kanske det, Runar. Folket här är vänliga och jorden bördig.
Moget att plockas. Här är allt möjligt.
-Så...hur hittar vi staden? -Tja...
Vad ä det?
-Vitharr! Runar! Fly! -Fort! Spring!
Skynda er!
Till attack!
-Jag kan hjälpa till! -Gör som hon säger, son.
-Fly, Vitharr! -Jag kan slåss!
Där är far!
Kapitel 2 Vinden i askan
Heliga fader, vaka över mig. Ge mig mod och en säker passage.
Jag är en son av din församling.
Låt mig leva en dag till.
Drick.
Vad vill du göra?
Leta upp pojken. Och döda honom.
Vi sörjer alla din son... men han dog ärofyllt.
Ja, äran att få skallen krossad av en sten.
-Han har en dags försprång. -Han är vilse...och skadad.
-Han ser oss komma. Var förnuftig. -Jag kan inte låta honom komma undan.
Det var inte en del av planen.
-Det är bara en pojke. -Min son var bara en pojke.
Om ni vill följa det här svinet så gör det. Jag behöver fyra frivilliga-
-för att jaga hedningen som dödade min son.
Bror! Bror, förlåt mig! Förlåt mig.
Det är försent, Vitharr!
Du hade ansvar för henne, men svek henne.
Förlåt mig...
Leta upp din farbror. Hitta Skuld. Döda den man som gjorde det här.
Hämnas oss!
Kom då!
Vad gjorde du?
Jag bad dig att ta hand om henne!
Du svek mig! Du är värdelös!
Värdelös!
Han är här!
Wyman!
Var försiktiga.
-Vad är det här? -En karta.
Han letar efter något.
Bränn ner allt. Akta er för fällor.
Och han då?
Han klarar sig inte. Gör slut på hans lidande.
Vänta! Wyman?
Snälla...
Vänta!
Kapitel 3 Den tysta guden
Du lever fortfarande, nordbo.
Jag har gjort vad jag kan. Dags att vila.
Vila.
Ditt liv är i Guds händer nu.
Det här är en helig plats. Vapen är inte tillåtna.
-Om ni vill ha mitt råd... -Vi letar efter en pojke. En nordbo.
Har han passerat här?
Vad vill ni honom?
-Har han passerat här? -Ja, det har han.
Han är därinne.
Det är försent.
Hedningen dog i natt. Han hade en blödning i huvudet.
Snälla...
Det här är helig mark.
Varför driver han med mig?
Först tog han min fru...och sedan min son.
Och nu vägrar han mig min hämnd.
Jag beklagar förlusten, men vi har inte rätt till hämnd.
-Du måste lämna det i herrens händer. -Dessa nordbor tror inte på sånt.
Så säg, varför ska jag göra det?
De är hedningar. De tror på osanningar och hädar.
Har du träffat många av dem?
Hur kan vi påstå att de har fel?
Jag uppfostrade min son att tro på din Kristus...
...men han fick sin skalle krossad.
Du kanske tvivlar nu, men han är på en bättre plats.
-Han är därute och ruttnar i sanden. -Jag ska be för honom.
Spara på orden, präst.
Nordbornas gudar anser visst att hämnden är rättvis.
Jag undrar om de lyssnat om jag trott på dem?
Bränn kroppen. Det är deras sed.
-Tack... -Vila.
Palsternacka.
Kål.
Eld.
Skål.
Sov.
Leta upp din farbror. Döda dem! Hämnas oss!
Vitharr!
Var är dina släktingar?
Släktingar?
Dina föräldrar? Din familj?
De är döda.
Jag letar efter en stad.
Min farbror bor där.
Men jag kan inte hitta den.
Letar du efter den här platsen?
-Stad? -Ja, stad.
Hur långt bort är det?
Hur långt?
Jag ska be för att den inte kommer till användning.
Var hittade ni den här? Var är min farbror?!
Stanna.
Var hittade ni den här?
Känner du Skuld? Var är han?
-Vad vill han, Nara? -Jag vet inte.
Handel.
Skuld är min farbror. Jag är hans brorson.
Var är han?
Han är Skulds son.
Jag är Vitharr.
-Vitharr. -Vitharr?
-Ja. -Nara.
Tack, Nara.
Nara. Nara, vänta.
Jag måste hitta min farbror.
Jag vet inte ens hur jag ska klä mig.
Eller vem som är den sanna Guden längre.
Om min familj är hos dig, ta hand om dem.
Och ge mig styrka att hämnas dem.
Vitharr!
Stopp!
Hämta honom.
Kapitel 4 De stupades sal
Må Mars Ultors strålar skina på de värdiga!
Och ge dem ära!
Hälsa, allihopa!
Nej, jag kan inte....
Vapen.
Avslutet!
Är du... Är du dansk?
Vad vill de oss?
Är du dansk?
-Från Edeby, och du? -Jag är från Raebe.
-Raebe? Jag har varit där. -Är det sant?
För många år sen.
Min far var Asbjörn Töresen, Jarl av Raebe.
Han är en bra karl.
Ja, det var han. Han blev dödad när vi anlände.
Jag beklagar.
Hans ankomst kommer att firas stort i Valhall.
Om han är din far känner jag även till din farbror.
-Skuld. -Ja, han är Jarl över ett stort samhälle.
-Vissa kallar honom kung. -Kung?
Hur hittade man dit?
Om vi lyckas fly tar jag dig dit.
Vad tänker de göra med oss?
Vi slåss. Vi slåss eller dör.
-Hur länge har du varit här? -Jag minns inte längre.
Då måste du slåss bra.
Och du?
-Jag har sett tillräckligt. -Du får se mer än så här.
Måste vi slåss mot varandra?
Så småningom.
Jag heter Herja.
Vitharr.
Om det här är min sista kväll i livet är det en ära att få spendera den-
-med kungens brorson, Asbjörns son.
Så det är dags.
Några råd?
Han haltar.
Håll avståndet och attackera benet. Underhåll dem tills vapnen kommer.
Vapnen?
De kastas ner när deras ledare ger order.
Han kommer att välja yxan.
Den är tung, så han rör sig långsamt.
-Jag hade valt spjutet. -Välj spjutet...
Lycka till.
Du hade rätt.
Jag borde ha valt spjutet.
Han hade ett dåligt ben, men en bra högerkrok.
Tack.
Ingen orsak.
Vi visste att den här dan skulle komma.
Några råd?
Du har inte en chans.
Din motståndare är alldeles för bra.
-Jaså? Men jag kan alla hans knep. -Du vet bara det han vill att du ska veta.
Om du kunde förvandlas till den här stenen nu, var skulle du vilja vara?
Framför min farbror.
Skulle han hjälpa dig att hämnas din familj?
-Och då skulle all din smärta försvinna? -Kanske.
Se dig omkring.
Dödandet gör inget bättre. Det inspirerar bara vansinnet.
Jag kan inte tänka på något annat.
Vad ville du innan han dödade din familj?
Vad drömde du om? Vad ville du i framtiden?
Jag ville erövra världen.
Bevisa för gudarna att jag var värdig en plats bredvid dem.
Nu vet jag inte längre vad jag vill.
Varför inte?
Vitharr?
Det fanns en tid då jag var själv i skogen.
Och för första gången kände jag ingen tyngd på mina axlar.
Jag tänkte inte på något annat än nuet.
Det var farligt och ensamt ibland, men...
...det kändes rimligt.
Jag kände mig hemma.
Men människorna är fulla av hat. De är rädda och förvirrade.
De slåss om gudar som aldrig svarar på deras böner.
Alla är inte såna.
Var hade du varit, Herja?
Hemma hos min man och lilla flicka.
Du berättade aldrig att du hade familj.
Jag ville inte påminna dig om allt du förlorat.
Hur gammal är din lilla flicka?
Hon måste vara fem nu.
Den vackraste lilla flicka du sett.
Hon är anledningen till att jag inte ger upp. Att jag inte blivit knäckt än.
Håll fast vid det.
Det är bättre att slåss för de levande än för de döda.
Vi ses på andra sidan, min vän.
Vad väntar du på?
Om du inte börjar kommer de att döda oss båda.
Kom igen, Herja!
Gudarna kräver det ultimata offret!
Vapen.
Jag sa åt dig att ta spjutet.
Fångarna flyr!
Vitharr!
-Vad gör du? -Gå tillbaka till din familj.
Fly nu!
Jag tycker om att se dig slåss, vilde.
Gudarna gynnar dig verkligen i strid.
När ska du sluta utnyttja vårt tålamod?
Idag dödade du min män och din vän stal min häst.
Jag kan inte låta det gå ostraffat.
Du får ingen mer mat idag.
Låt oss se hur lång tid det tar för gudarna att överge dig.
Låt oss se hur lång tid det tar.
Vakna, Vitharr.
Runar...
Förlåt att jag svek dig.
Ingen fara, jag förlåter dig.
När du är redo är vi här för dig.
Vitharr?
Farbror...
Hur är det med dig?
Herregud... Du lever fortfarande.
Jag är Dominus Cassius, den siste från det romerska imperiet.
Dödar du mig, slav, så kommer allt som återstår...
Jag förstår inte vad du säger.
Ta hand om honom. Han är försvagad.
Hämta vatten!
Kapitel 5 Den ylande vargen
Du kom tillbaka.
I sista stund tydligen.
Tack, Herja.
Det var det minsta jag kunde göra.
För kungens brorson.
Jag kände knappt igen dig, Vitharr.
-Bara skinn och ben. -Det var länge sen, farbror.
Du var tretton när jag sist såg dig.
Du lekte med ett träsvärd och drömde om äventyr.
Nu är du en man...med ett svärd av stål.
Och en historia att berätta.
Du ser ut att må bra, farbror.
Alla dessa människor.
Följer de dig?
-Det är inte bara vårt folk. -Nej, de är från hela regionen.
Så de kallar dig kung nu?
En del.
Jag hade hoppats att din far och jag skulle regera tillsammans.
Tja... Vi blev överfallna så fort vi anlände.
Mor... Far...
-Runar. -Jag vet.
-Gör du? -Jag handlar med många klaner.
Jag hörde om det strax efteråt.
Om jag vetat att du fortfarande levde... så hade jag aldrig slutat leta.
Nåväl...
-Vi är här nu. -Ja.
Vi har fått en andra chans du och jag.
Vi kan regera tillsammans. Skapa ett imperium som din far-
-bara hade kunnat drömma om.
Och mannen som dödade honom?
Jag vet vad han heter.
Berätta.
Han kallas Wyman.
Känner du honom?
När man gör som jag gjort...
Handlat och kommunicerat... och försökt skapa något bättre...
...får man både allierade och fiender.
Wyman är en farlig man. En krigsherre.
Han tror bara att fred kan uppnås med hjälp av våld.
Han har skapat stora problem för mig tidigare.
Varför ville han döda far?
-Det kanske bara var otur. -Det har jag svårt att tro.
Han kanske fruktade honom.
Din far var en kämpe. Ett hot mot någon i hans position.
Precis som jag.
Jag har fått veta att Wyman... inte befinner sig så långt härifrån.
Stanna här tills du läkt.
Sen letar vi upp honom.
Vi ska få vår hämnd.
Spara på krafterna nu.
Du påminner mig om honom.
-Förbered männen och gå till tälten. -Ja, herre.
Varför håller du pojken vid liv? För en tid sen ville du se dem alla döda.
Dämpa din röst.
Han dödade min son med en sten. Han förödmjukade mig inför mina män.
Han driver med mig och vägrade mig min hämnd.
Och det beror på att du inte klarade din uppgift.
Ge mig en chans till i så fall. Jag dödar honom gratis.
På en gång.
Varför dödar du inte pojken?
För att han är min brorson.
Du sa själv att din bror var en krigshetsare.
Vad får dig att tro att hans son inte hämnas för det du gjort?
Jag tror att Gud skonat honom av en anledning.
För att ge mig en chans att sona mina synder.
Du har precis tagit till dig den här guden. Låt mig berätta om honom.
Han struntar i vad vi gör. Han älskar oss inte.
Gud kanske har övergivit dig, Wyman.
Och din son. Men jag känner hans närvaro överallt. Han vägleder mig.
Han talar till mig och berättar när jag ska bygga...och när jag ska förstöra.
Jag har inte följt dig hittills för någon gudomlig rätt att regera.
Jag har följt dig för att du bevisat dig vara en bra ledare.
Om du skonar pojken så får du tänka på konsekvenserna.
Det har jag gjort.
Var förnuftig. Vårt samarbete har gett dig så mycket mer än vad han kan ge dig.
Låt mig hämnas min son, så kan vi koncentrera oss på framtida uppgifter.
Jag beklagar.
Ditt svärd kanske är rent, men du har blod på dina händer.
Vänta... Vänta... Wyman, snälla...
Be mig inte om förlåtelse, utan be din Gud om det.
Kom ut, pojk!
Kom och möt din farbror i helvetet!
Wyman!
Så du spelar inte död den här gången?
Så du talar vårt språk?
Tacka din farbror för det. Han berättade en hel del.
Du vet väl att han bedrog din far.
Han var en skarp man.
Det var en bra plan. Min far hade stått i vägen för hans väg till tronen.
Vi har tagit mycket från varandra. Inte sant?
Men inte allt.
Inte än.
Jag bad dig att ta hand om honom.
Du lovade.
Vad har du gjort?!
Det är försent...
Du svek oss!
Vitharr.
Stanna.
Gå hem, min vän.
Översättning: Jon Underdahl Ordiovision